SYDNEY, AUSTRALIEN
BIOCYTE LÄKEMEDEL
Ja, Dimitri, aIIt sökande efter en hjäIte
måste börja med något som varje hjäIte kräver...
en usIing.
SåIunda, i sökandet efter vår hjäIte, BeIIerofon,
skapade vi ett monster...
Chimaira.
Jag ber dig, Dimitri,
kom tiII Sydney och föIj med mig tiII AtIanta. OmedeIbart.
Hur vi än reser
måste jag anlända till destinationen inom 20 timmar efter avfärd.
Vi är två och en halv timme från Atlanta.
Nu har vi en fantastisk utsikt över Klippiga bergen.
Du stirrar på klockan som om ditt liv hängde på den, doktorn.
Ja, jag antar att jag är lite ängslig.
Du kommer snart att träffa gamla vänner.
Jag är med en gammal vän nu, Dimitri.
Ledsen att det inte är under muntrare omständigheter.
Jag är också ledsen. Du är ledsen och jag är ledsen.
Du betydde mycket för Gradski.
Visste...han...innan slutet, att ni två hade lyckats?
Ja, han visste. Nätt och jämnt.
- Det fanns inte tid att rädda honom? - Nej.
När man har smittats av Chimaira
kan ingenting rädda en efter 20 timmar.
Inte ens Bellerofon.
Kan man frakta dem tillsammans?
- Riskfritt? - Ja.
Och du för oss tiII ett säkert ställe i Atlanta, tack och lov.
Det här är er kapten igen.
Vi har drabbats av ett litet men plötsIigt tryckfall i kabinen.
För säkerhets skull har jag släppt ner syrgasmaskerna.
Sätt på dem och slappna av. Det finns ingen anledning tiII oro.
Är du oroad?
Inte än.
Sätt på syrgasmasken, så ska jag se efter vad som pågår.
DenvercentraIen, detta är Trans-Pac 2207, 747 tung.
Vi lyckas inte behålla kabintrycket.
Vi har påbörjat nedstigning tiII 16 000.
Kapten...
AUTOPILOT
Gud...
Det verkar som om vi har probIem, Dimitri.
Du kallar mig Dimitri hela tiden.
Det borde du inte göra.
Är du inte Dimitri?
Nej.
Wallace, ta hand om det här.
Ulrich, kom ihåg att dumpa...
Kom ihåg att dumpa NO2-tanken.
KIart, chefen.
Terräng. Terräng. Lyft planet. Lyft planet.
KIart för uthopp om tre...två...ett... Nu!
Terräng. Terräng. Lyft planet. Lyft planet.
Terräng. Terräng.
Lyft planet. Lyft planet.
God morgon, mr Hunt. Ditt uppdrag, om du accepterar det,
innebär återvinnandet av en stulen vara, kallat "Chimaira".
Du får sjäIv välja två av teammedlemmarna,
men den tredje medlemmen måste vara Nyah Nordoff-HaII.
Hon är civil och en mycket kompetent professionell tjuv.
Du har 48 timmar på dig att rekrytera henne
och möta mig i Sevilla för att erhålla uppdraget.
Som vanligt, om du eller någon ur din styrka skulle åka fast,
förnekar departementet all kännedom om er.
Och berätta vart du ska nästa gång du åker på semester.
Meddelande kommer att förstöras inom fem sekunder.
Om ni vet vart jag ska... är det ju ingen semester.
SEVILLA, SPANIEN
Så du hittade det.
- Vad gör du här? - Inte bara du kan få upp lås.
Inte bara ett vackert ansikte, alltså.
Har du något emot om jag är överst?
Nej, det fungerar för mig också.
- Du hittar det aldrig där. - Fan!
- Hitta vad? - Hans före dettas Bulgarihalsband
som ska auktioneras bort på tisdag.
Tänker du berätta var det finns?
Längst till vänster.
Detta är väldigt genant.
Du bad mig ligga här. Jag gör som jag är tillsagd.
Okej.
Okej, vem är du, och vad kommer det att kosta mig?
- Jag skulle inte göra så. - Vad då?
Det där.
Nej, nej. Tranquilos. Tranquilos.
Mr Keys, det är du.
Det är mr Keys, vår säkerhetstekniker! Be om ursäkt!
Nej, det behövs inga ursäkter.
Min kompanjon har halsbandet i säkert förvar,
men larmet borde ha gått mycket tidigare.
Inte sant, miss HaII?
Visst. Alldeles för sent, vill jag påstå.
Vi föreslår att sensorerna ställs om så att de reagerar på lättare vikt.
- Vad anser du om 40 kilo? - Perfekt.
Ska vi?
Miss HaII...
Har du inte glömt något?
Vad försöker ni göra, señorita - råna mig?
Tanken är inte helt främmande.
Det är något som undgår mig här - utöver halsbandet.
- Jag kunde ha kommit ut med det. - Du kom åtminstone ut.
Varför hindrade du mig inte om du visste att det inte skulle gå?
För att se hur bra du är. Jag hoppas att vi kan arbeta ihop.
Låter stråIande. Muchacho.
AllvarIigt taIat. Du skulle inte viIja ha mig efter kvällens fiasko.
- Det gick inte så illa. - Ursäktar du mig?
ViIken gentleman. Gracias.
Inte riktigt...
Jag utlöste larmet.
Förlåt.
Jag varken tvättar, lagar mat eIIer står ut med fräcka svin
som lurar mig så att de kan överta mitt territorium.
HaIIå?
Hej. Skulle du vilja sakta farten?
Hur fick du tag på numret? Inte ens jag har det.
Vill du ha det?
- Stanna bilen och lyssna på mig. - Lyssna på vad?
Jag behöver din hjälp och du kan ha nytta av min.
Din hjälp? Vad pratar du om?
Jag pratar om Scotland Yard, Interpol, varje holländsk myndighet.
Jag kan göra så att de alla försvinner.
Helvete också. Är du spion?
Om du vill ha mig får du fånga mig!
Har du roligt?
Förlåt.
Idiota!
Förlåt.
Titta på vägen! Titta på vägen!
Vad heter du?
- Ethan Hunt. - Nå, Ethan Hunt...
vad var det du ville prata med mig om?
Mycket mer än jag trodde.
Ruskigt kort varsel.
Föredrar du att vänta en anständig tidsperiod?
Vem vill vara anständig?
Vad har du egentligen emot spioner?
När de använder sig av din rekryteringsteknik...ingenting.
Det skedde inte riktigt enligt regelboken.
- Har ni en regelbok för sånt här? - För allt.
Så grejen som snubbarna har snott...
Jag vet inte om de har snott den.
Jag vet inte ens om de är snubbar.
Vad gör jag här?
Jag trodde att jag var någon sorts tjuv som skulle fånga en tjuv.
Jag tror det. Ungefär så.
Fan, vad du är vacker.
- Espresso? Cappuccino? - Nej tack.
Sätt dig... FestivaIen är en plåga -
hedra heIgon genom att sätta eld på dem.
Det visar vad de tycker om dem.
Satte nästan eld på mig på väg hit.
- Ledsen att jag störde din semester. - Ledsen att jag inte sa var jag var.
- Det vore inte semester i så fall. - Du är ledsen och jag är ledsen.
- Varför formulerade du dig så där? - Hur då?
"Du är Iedsen och jag är Iedsen."
Skämtar du?
Ja, Dimitri, återligen behöver jag din hjälp,
precis som förr i tiden,
då du räddade våra liv, våra förstånd.
Dimitri, vi har...ett litet problem.
Allt sökande efter en hjälte
måste börja med någonting som varje hjälte kräver...
en usling.
Sålunda, i sökandet efter vår hjälte Bellerofon,
skapade vi ett monster...
Chimaira
Jag ber dig, Dimitri,
kom till Sydney och följ med mig tiII Atlanta. Omedelbart.
Hur vi än reser
måste jag anlända tiII destinationen inom 20 timmar efter avfärd.
Jag fruktar att du är den ende som jag törs anförtro detta åt.
Dimitri, som vi brukar säga - jag är ledsen och du är ledsen.
Har du någon aning om vad han menar?
- Någon aning? -Ja. - Till exempel?
Hämta upp honom snabbt, men inte med yrkestrafik.
Är han fortfarande i Sydney?
Dr Vladimir Nekhorvich är död.
Så även Gradski, men det hände tidigare.
Vi satte Nekhorvich på ett fIyg från Sydney
som kraschade i Klippiga bergen.
- Död... - Lyssnar du på mig?
Men om han inte ville åka någonstans utan mig...
hur fick ni honom då att ta flyget?
Du var där.
När jag inte hittade dig ersattes du.
Sean Ambrose var ett givet val.
Han har tagit din plats två-tre gånger förut.
- Två gånger. - Vad tyckte du om honom?
Vi har en del meningsskiljaktigheter. Det är väI lite sent nu...
Nej, inte nödvändigtvis. Enligt flygbolagets uppgifter
stod en kapten Harold Mackintosh skriven som pilot på flight 2207.
Vad press och myndigheter beträffar
dog kapten Mackintosh på den flighten.
Men han missade den faktiskt.
Han kom för övrigt med nästa flight...i lastutrymmet.
Inträngd i en rätt liten resväska - med hänsyn tiII hans storIek.
Någon kraschade planet och gjorde så att det liknade en olycka,
någon skicklig nog att genomföra det klanderfritt.
Vi vet någonting som Ambrose inte vet.
Så du tror att det var Ambrose? Är du inte förvånad?
Sean är inte nöjd om han inte får sprida död omkring sig.
Frågan är varför.
Vad var detta Chimaira som Nekhorvich bar på?
Bara Ambrose vet det.
Hur som helst, du måste få tag på detta Chimaira och föra hit det.
Jag måste fundera ut hur han skulle kunna tjäna pengar på det.
Det är där miss HaII kommer in.
Ursäkta?
Hon och Ambrose hade ett förhållande som han tog allvarligt på.
Hon lämnade honom och han har alltid önskat henne tillbaka.
Vi anser att hon är vår bästa möjlighet att hitta honom.
- Och sen? - Hon fortsätter att träffa honom,
får honom att anförtro sig och rapporterar till dig.
Du fick det att verka som om hon rekryterades
för sina färdigheter som tjuv.
Antingen vilseIedde jag dig eIIer så drog du fel slutsats.
Hur som helst ombeds hon återuppta ett gammalt förhållande -
inget som hon inte redan har gjort. Frivilligt, kan jag tiIIägga.
Nej...hon är inte tränad för detta.
Att gå till sängs med en man och Ijuga?
Hon är ju kvinna. Hon har all träning hon behöver.
Jag kan nog inte få henne att göra det.
- Det blir svårt, menar du? - Väldigt.
Detta är inte Uppdrag: Svårt, utan Uppdrag: Omöjligt.
Svårt vore ingen konst för dig.
Om du vet något snabbare sätt att nå Ambrose på
så får du gärna försöka. Titta på dessa
om du hyser betänkligheter om att låta henne göra jobbet.
Hur många människor skulle kunna göra något sådant?
Sean Ambrose...tiII exempel.
Jaha.
Det här var inte vad jag hade tänkt mig.
Men det är vad du vill att jag gör.
Va? Bör jag låta mig ledas av samvetet?
- Är det så? - Ungefär så.
Jag har inget samvete, jag är en förbannad tjuv!
Ska du försöka tvinga mig?
Jag föredrar att inte tvinga någon
när mitt liv kanske ligger i deras händer.
Är det ditt enda skäl?
- Har du något som är bättre? - Jag? Nej!
Men jag hade hoppats att detta blivit personligt, och inte bara fysiskt.
Skulle du må bättre om jag inte gillade detta?
- Ja, mycket! - Må bättre, då!
Sean tror mig inte om jag dyker upp och säger: "ÄIskIing, jag är hemma."
- Vad skulle han kunna tro på? - Att jag behövde hans hjäIp.
Förtvivlad, med allvarIiga problem
av den sort som jag inte klarar själv.
Allvarliga problem, Nyah...
är något jag alltid kan ordna.
Detta transponderchip är omöjligt att spåra.
Det anger din position tiII en satellit,
som endast kan avläsas från en enda dator.
Vi kan därefter spåra dig med 90 cm feImarginal. Var som helst.
Sedan du greps
har jag skickat nyhetsbrev tiII varenda juridisk instans.
Jag känner Sean Ambrose.
Och jag lovar att han efter flygkraschen
granskar varenda en. Han vet att du finns där.
..I SEVILLA
Och han har möjlighet att få ut dig.
Nyah...
Jag tänker inte förlora dig.
Ethan Hunt? Hejsan, kompis. Jag heter William Baird, men Billy går bra.
Oavsett vad du vill ha tag på är jag rätt man.
Jag ser mig omkring.
- Skit. - Ja, det är det.
Det är inte lustigt.
Jag har precis köpt Gucci-skor för 800 dollar,
och så sätter du mig i en helikopter med den där mannen?
Datorn är igång. Där har du honom.
Kan vi få bilder?
- Vi får inga bilder. - Satelliten är långsammare än jag.
Jag har hört talas om dig, Luther.
Det är en ära att få arbeta med er grabbar.
Kan man inte skynda på det?
Med vad? Det här är den enda datorn som kan göra det här.
Ethan, här kommer det.
Där är en kille som vet att ge ett ordentligt välkomnande.
Missförstå mig inte, du var också väldigt vänlig.
- Är det han? - Det är han.
- Vi har honom! - Vi vet inte vad vi har.
Vi vet varken vad han har, var han har det
eIIer vad han gör med det i Sydney.
- Inte mycket bagage. - Jag hade lite bråttom.
Jag är otroligt tacksam, Sean.
Hur kunde du hitta mig?
På samma sätt som vanligt, Nyah...
Magi.
Inga flugor på henne. Inga mikrofoner, heller.
Inga sändare - hon är ren.
Det är alla katter.
Ditt rum?
Och mitt rum?
Hon gjorde det.
- Hon är på området. - Jaha?
Vi har precis rullat en snöboll och kastat in den i helvetet.
Nu får vi se om den klarar sig.
Prova den.
Gör det.
Jag är spänd på att se om jag mindes din storlek rätt.
ViII du inte se hur den ser ut på?
Det vill jag...
Senare.
Allt sökande efter en hjälte börjar med någonting
som varje hjälte kräver... en usling.
Sålunda, i sökandet efter vår hjälte Bellerofon,
skapade vi ett monster...Chimaira.
Om Nekhorvich var molekylärbiolog,
varför pratar han då om en gammal grekisk myt?
Nekhorvich specialiserade sig på att förena DNA-molekyIer.
I myten var Bellerofon en prins som dödade Chimaira -
ett monster med ett lejonhuvud
och en ormsvans,
som förpestade den forntida världen.
Jag tror att Nekhorvich skapade ett monstervirus i Chimaira.
Och antiviruset som skulle döda det i Bellerofon.
Så enkelt?
Varför inte?
37 miljoner pund.
Det är ett lovande bud för Nekhorvichs arbete.
Se inte så oroad ut, Hugh, vi är nästan där.
Vi behöver det här på banan...
om vi ska kunna få den andra halvan.
Så där...fixat.
Inte allt.
Varför tror du egentligen att hon är här?
Enligt henne eller enligt mig?
Hon var inte precis angelägen
när hon Iämnade dig för sex månader sen.
Frågan är - litar du på henne?
Man funderar förstås över hennes timing.
Att åka fast inom en vecka efter planets krasch.
Tankeväckande, på gränsen till misstänkt.
Men knappast avgörande.
Du har i alla fall funderat på det.
Säg mig, Hugh,
du är knappast en ivrig beundrare av Nyah, eIIer hur?
Det där är en ganska eländig nagel.
Sean, snälla...
Tänk om hon är någon sorts trojansk häst
som skickats av IMF för spionera på oss.
Varför skulle jag neka mig själv nöjet av en ridtur?
Tror du inte att jag kan lära mer av henne än hon kan av mig?
Det gör jag! Det gör jag!
Hugh, du måste inse
att somliga av oss måste hantera bördan av sex.
Jag kanske inte vet varför hon tror att hon är här,
men jag tar risken... för att, Hugh...
jag är angelägen.
Kom igen! Kom igen!
- ÄIskling! Du vann! - Jag gjorde väl det.
Varför valde du den där hästkraken? Han har aldrig vunnit tidigare.
"Tjuv i natten".
Det förklarar det hela. Jag...
Jag ska gå och ta en drink. Gillar du fortfarande Bellinis?
Naturligt fåfäng.
- Förlåt? - Naturligt fåfäng.
I fjärde. Kolla in henne. Hon ska springa snart.
Sätt den i örat.
Du kan prata som om jag stod bredvid dig.
Var är du?
Vid påstigningen, utanför banan. KIockan två.
- Hur går det? - Som på den gamla goda tiden.
- Som på den gamla goda tiden? - Ungefär.
Berätta vem du har stött på hos Ambrose?
Det finns ungefär ett halvt dussin andra snubbar på området.
Kanske fler.
Hugh Stamp, Seans gamla vän, är den enda jag känner igen.
Ett riktig slemhög.
Vi känner till honom. Han bevakar dig just nu.
Ambrose har foton av tidningar med högar med pengar på.
37 miljoner på London Times.
Vad handlar det om?
Bud från möjliga Chimaira-köpare.
Ambrose möter en snubbe i baren.
Stor, rödhårig. De håller på med nåt.
- Vem är han? - Jag kollar nu.
John McCloy, VD för Biocyte läkemedel.
Blev Biocytes VD 1989 i ett aggressivt övertagande.
- Han var Nekhorvichs chef. - Just det.
Han arbetade som forskare på Biocyte.
Ambrose visar något för McCloy på digitalkameran.
McCloy är inte glad åt vad han ser.
Ambrose la kamerans minneskort i ett kuvert.
Det finns i hans vänstra innerficka.
Bekräftar - vänstra innerfickan.
Det är uppfattat.
Nyah, Ambrose är på väg tillbaka.
- Det finns ett kuvert i... - ..hans vänstra innerficka.
Det stämmer.
- Var träffas vi? - Vadhållningsbord 12.
- Säkert att du klarar det här? - Jag tar mig igenom det.
- Där är du ju! - Hittar du något intressant?
Ja...Naturligt fåfäng.
De stänger vadhållningen och jag har inte ett öre!
- Nyah... - Gör det något?
Inte alls, men du måste betala tillbaka - med ränta.
Det betvivlar jag inte.
Vänta lite.
Satsa tusen åt mig.
- Vinnare? - Vad annars?
BiIIy, se till att ingen följer Nyah.
Inga problem.
Luther, digitalkamera, redo för sändning, vadhållningsbord 12.
- Hur gick det? - Bra, tack.
FörIåt mig, kompis, det måste ha...
Hur sa?
Vad du än har för dig i framtiden - se dig för.
Man vet aIdrig vad man stöter ihop med.
Var finns toaIetten?
Tack...kompis.
FäItet är stort och det finns många möjIigheter.
Hur gick det?
Vänd...dig inte om.
Det gick.
Du vände dig om.
Vad tänker du göra? Ge mig smisk?
Jag är redo. Kör på, Ethan.
Ser du det här?
CHIMAIRA SMITTAR BLOD
Dr Sergei Gradski...
20 timmar efter smittotiIIfäIIet.
DR GRADSKI EFTER 27 TIMMAR
DR GRADSKI EFTER 31 TIMMAR
SNABB NEDBRYTNING AV CELLER
DR GRADSKI DÖD EFTER 34 TIMMAR
Herregud...
Stamp har kommit ut från toaIetten. Han är på väg åt ditt håII.
- Du måste bort från Ambroses hus. - Vad såg du?
Han närmar sig, Ethan.
Du har gjort ditt. Lämna AustraIien.
- 30 steg. - Hur då?
- 20, 19... - Måste du verkIigen tänka på saken?
15, 14, 13, 12 ,11 ...
Ge mig öronsändaren.
Nio, Ethan, åtta...
Om du inte tar dig ut kommer jag och hämtar dig.
Ethan, ge dig av därifrån.
Har du satsat dina pengar?
Nätt och jämnt.
Båsen är fuIIa. Hästarna är beredda!
Kom igen! Hästkraken drar på! Kom...
Kom igen, kom igen!
Du har vaIt ytterIigare en vinnare.
Jag trodde att du skuIIe ut och äta.
Hugh, ta hand om Nekhorvichs minneskort.
- Var är det? - I kuvertet i min innerficka.
Min högra innerficka.
Vi här i Biocytes soIenergistyrda byggnad
inser att försiktighet är häIsans pris,
om det så gäIIer att stödja utbiIdningscentrum,
få undan sprejförpackningar från marknaden
eIIer trotsa infIuensa-karantänen på Bruny IsIand.
På Biocyte är ditt Iiv vår Iivsuppgift.
Vi har en chans här.
Jag tänker inte missa den.
George, kör hem mig.
George...
George!
LEDANDE VD INOM LÄKEMEDELSINDUSTRIN DÖR I OVANLIG INFLUENSA
Vad i...?
Sean?
Sean!
Lugn.
Ethan.
- Är du okej? - Ja, nu är jag det.
- Vad är detta? - Ett besök av en gammaI vän.
Du störtade med pIanet. Du är död.
Trött, javisst, men död är Iite extremt.
Å andra sidan,
när min koIIega, Gradski, hade samma puIs och bIodtryck som du
hade han mindre än en dag kvar att Ieva.
Du har smittats av Chimaira, min vän.
Ingen idé, min vän,
personaIen viII inte bIi inbIandad i det här.
Tanken på döden tiIItaIar Iäkare Iika Iite som andra.
Hur skuIIe jag ha kunnat bIi smittad?
Det är precis vad Gradski sa, 27 timmar innan han dog.
Du har botemedIet, din snikna fan.
Du staI BeIIerofon - aIItihop!
Jag behöver det. Jag behöver det nu, din gaIna, ryska zigenare!
Men Gradski, då, som du avsiktIigt injicerade med Chimaira?
Hur skuIIe jag kunna veta att man behöver BeIIerofon inom 20 timmar?
- Genom att fråga mig. - Du fattar inte.
Jag behövde veta hur vådIig sjukdomen var i verkIigheten.
Du sammanfogade oIika infIuensastammar genetiskt
för att skapa ett botemedeI för aIIa infIuensor.
Men du tiIIverkade också en fruktansvärd sjukdom i Chimaira...
för att göra botemedIet ovärdeIigt.
Jag behövde Chimaira för att kunna säIja BeIIerofon.
Det är väI inte så svårt att förstå?
Du, jag har viruset och du har botemedIet.
Jag behöver dem båda.
En gång i tiden kunde peniciIIin sIå ut varenda jävIa baciII.
Inte nu Iängre.
Om inte jag kunde tjäna pengar på att sIå ut aIIa mikroskopiska fanstyg
så skuIIe du ge mig något att bIi förmögen på.
Så där ja. Då har jag bekänt.
Jag, John C. McCIoy, är ute efter att tjäna pengar.
GIöm nu aIIa dina avtaI med den där skurken Ambrose,
bota mig och Iåt oss fortsätta vårt arbete.
Vet du,
jag tror att det är Iite sent för det där.
HäIsa gärna tiII Gradski - om du skuIIe stöta på honom.
Jaha...
Då har jag hört...
aIIt jag behöver höra.
Nyah...
det är viktigt att vi inte på något sätt...
gör Ambrose misstänksam.
Va?
Jag trodde att du skuIIe hämta mig! Jag var så Iättad!
Hör på mig. Vi har inte tid att prata.
Det är nödvändigt, absoIut nödvändigt,
att du gör aIIt som Ambrose ber dig om.
Förstår du mig?
Var inte oroIig.
Det heIa är över...väIdigt snart.
Jag Iovar.
Okej, ge dig av nu.
Detta vet vi - Nekhorvich går ombord på pIanet
för att resa tiII SjukdomskontroIIcentraIen i AtIanta.
Han bär på ett virus som han skapat - Chimaira,
samt ett botemedeI för viruset, BeIIerofon.
Ambrose har inte viruset.
Det är därför Ambrose behöver McCIoy.
Så vi tar oss in tiII Biocyte och tar kåI på Chimaira...
Ambrose har ett botemedeI utan sjukdom, och vi kan åka hem.
Du hade rätt, Hunt snappade upp McCIoy ikväII.
Då vet han.
Han kommer att bege sig tiII Biocyte.
Bra. Då vet vi var han kommer att håIIa tiII, eIIer hur?
Bra jobbat, Hugh.
Bra jobbat.
Du är hemma, kompis. Hemma.
Var är George? Min vanIiga chaufför - var är han?
Gick hem, sjuk. SIäng av infIuensa.
Har vi fått biIder på byggnaden än?
Det där stämmer inte precis.
FörIåt. Det är Biocytes förvaringsbyggnad.
Vi får snart fram den.
- Ta en titt på det här. - Börja inifrån.
AII förvaring och produktion av Chimaira äger rum här -
i Iabbet på 42:a våningen.
Hunt kommer att inrikta sig på Chimaira,
som förvaras och tiIIverkas i Biocyte på 42:a våningen.
Studerar man Hunts tiIIvägagångssätt, viIket jag har gjort,
så vet man att han utför viIse- Iedande manövrar heIIre än konfronteras.
Han kommer aIdrig att ta sig in nerifrån där säkerheten är tung.
Inga garageinfarter,
receptionen skyddas av fem vakter på roterande schema.
Jag går inte in på markpIanet. Visa atriumet.
Atriumet - speciaIdesignat.
Det går rakt igenom byggnadens mitt,
och ger naturIigt Ijus dygnet runt med hjäIp av spegIar och soIceIIer.
Det sIutar med ett gIasgoIv som också deIvis fungerar som Iabbtak.
Atriumtaket tiIIsIuts vid soInedgång,
och om ventiIationsgaIIret är öppet i mer än 40 sekunder
sätts Iarmet igång, och det kan inte ens jag stoppa.
Ethan, vi måste aIItså få in dig och få ut vajern på 40 sekunder.
Nej, Hunt kommer heIIre att ta sig in i Biocyte
någonstans uppifrån, där säkerheten är minimaI.
Utan tviveI utför han någon gaIenskap i Iuften,
heIIre än att riskera att kröka ett hår på en säkerhetsvakts huvud.
- Test. Okej? - Under kontroII.
Luther, hur går det?
Inte riktigt än. Jag säger tiII.
BiIIy, är du redo?
- Hoppa om fem... - GaIIret rör sig inte!
- Kom igen, Luther. - Jag sIår in öppningskoden.
Luther, tiden går.
SnäIIa, öppna. Öppna. Öppna nu...
Fem...fyra...
- Kom igen! - ..tre...två...
- Ett! - Hoppar!
Ethan, vänta!
25...24...23...
22...21 ...20.
Ethan, du har 19 sekunder på dig att få undan vajern.
Okej, vajern dras upp...
Kom igen!
Nio...åtta...
sju...sex...
fem...fyra...
två...
Vajern är uppdragen!
Transpondern aktiverad.
Både vajer och paket säkert ute.
Han sIår tiII vid den enda möjIiga tidpunkten,
oavsett om han kommer från marken eIIer taket.
23.00. En minut.
När IuftfiItreringen dränker Ijudet
och de roterande vakterna gör byggnaden sårbar på markpIanet.
Generatorerna sätter snart igång.
Vi kommer att förIora kontakten under åtta minuter.
Hunt kommer troIigen att förinta Chimaira,
utan att försöka bevara något av det.
Han måste göra det på två stäIIen.
Först i inkubationsrummet där tiIIväxtbehåIIarna förvaras.
Därefter i inokuIationsrummet,
som innehåIIer återstoden av viruset i tre injektionspistoIer.
Han ska inte tiIIåtas förstöra viruset i dessa pistoIer.
Kommer ni i tid för en gångs skuII?
Inte riktigt.
John C. McCIoy.
BiIIy, vi har probIem.
Nyahs sändare ger utsIag. Hör du mig?
Jag hör, Luther. Var är hon?
- I byggnaden. - Upprepa, kompis.
Tyckte du sa: ''I byggnaden.''
Just det. Det är hon.
Hon kommer väI knappast ensam?
Hon är i hissen på väg mot Ethan.
Jag kan inte nå Ethan förrän generatorerna tystnar.
- När är det? - Om fem och en haIv minut.
Chimaira in vitro, pH och temperaturnivå
utöver optimaIt omfång.
Chimaira in vitro, pH and temperaturnivå
utöver optimaIt omfång.
Chimaira tiIIväxtstam, pH på kritisk nivå.
Varning. Chimairas överIevnad hotad.
Kom igen, Ethan, kom igen.
Ämnet är fritt från smittorisk.
NoII smittorisk.
Kom igen, Ethan, kom igen.
Luther, vad tusan kan vi göra?
Vad kan vi göra?
Hoppas på att han är färdig innan den guIa pricken når den röda.
Hur vi än reser måste jag anIända tiII destinationen
inom 20 timmar efter avfärd.
Hur skuIIe jag kunna veta att man behöver BeIIerofon inom 20 timmar?
Ta honom.
Hur Iänge dröjer det innan du når honom?
29 sekunder innan generatorerna stängs av och Ethan är kontaktbar.
Luther! Luther?
Upphör med skjutandet!
Upphör med skjutandet, för heIvete!
Jaha, Hunt...
Hur är det med dig?
Brottas med en förkyIning.
Det var det svåraste med att förestäIIa dig...
att fIina som en idiot var femtonde minut.
Inte ditt trängande behov av att avfyra ditt vapen?
Du hade så bråttom när du sIog ut 747:an,
att du aIdrig tog reda på var Chimaira egentIigen fanns.
Jag visste var det fanns.
Visste du att det enda sättet för Nekhorvich att smuggIa det
var genom att injicera sig sjäIv? Visste du det?
När du dödande honom och förstörde det du var ute efter.
SIuta!
Täpp igen!
Om ni träffar pistoIen sprejar ni rummet med viruset!
Där har ni det.
Det aIIra sista.
- Hur Iöd det högsta erbjudandet? - Ska du överträffa det?
37 miIjoner pund? Knappast.
Någon tycks ha vidarebefordrat vår post tiII dig.
Kom fram här, din stygga fIicka.
Sean, hon hör inte hemma här.
Låt henne gå.
Hon skuIIe inte ha varit här... om det inte varit för dig, Hunt.
Från och med nu ansvarar du för henne,
och om du är angeIägen om hennes väIbefinnande
bör du råda henne att pIocka upp injiceringspistoIen
och ge den tiII mig.
BoIIen är din, Hunt.
Nyah är i byggnaden.
Hör du mig?
Tack.
Han kan skjuta dig när han fått den.
SnäIIa du, Nyah kan knappast beIastas med ansvaret för våra handIingar.
Du vet väI hur kvinnor är.
Som apor är de.
SIäpper inte taget om en gren förrän de tar tag i nästa.
Ta den, Nyah. Jag skyddar dig.
Jag väntar.
Det bIev inte riktigt som du hade tänkt dig, Ethan.
FörIåt.
Hora!
Du skjuter mig inte, Sean! Inte den här horan,
för hon är värd 37 miIjoner pund.
SÄKERHETSLARM: VÅNING 42
- Vad tror du att du tar dig tiII? - Jag tror ingenting!
Försöker bara undvika att du skadas. Det är aIIt.
Du som är samvetsIös?
Jag Ijög väI.
Du kan inte få ut oss båda, va?
Jag är smittad av Chimaira. Du vet att jag är chansIös.
Gör det.
Gör det! Nu!
Vi har 19 timmar och 58 minuter på oss.
Vi får i dig BeIIerofon innan dess.
HåII dig vid Iiv! Jag tänker inte förIora dig.
Känner du för att be för Iivet?
Då så, vad sägs om att dö -
så att du kan göra mig otroIigt rik?
Om bara några timmar
kommer du med säkerhet att gå tiII historien
som en tyfussmittad fjoIIa.
God dag.
Vi kan inte spåra upp Nyah förrän vi får kontakt med sateIIiten.
Och jag kan inte ordna det förrän jag fixat datorn.
Hur mycket tid har hon kvar?
Inte mycket, men vad som än händer kommer Nyah att ta hand om Nyah.
Vad menar du?
Utan BeIIerofon tar Nyah Iivet av sig.
Så en sak i taget nu.
Ambrose och hans team har anIänt, men Nyah är inte med dem.
Uppfattat.
Är du okej, kompis?
Ser ut att vara ganska tungt bevakat.
Hur verkar det därifrån?
RiskabeIt.
Simon?
Stanna här.
Tog mig in i byggnaden via gaIIret.
POSITIVT JÄMFÖRELSERESULTAT
DNA-testet matchar. BIodet är fuIIt av Chimaira.
Och de har definitivt BeIIerofon.
Du har dem båda, viIket betyder att jag har 30 miIjoner åt dig.
Inte riktigt.
- Vi nöjer oss inte med kontanter. - Vad viII ni ha?
Aktier, mr McCIoy.
Optioner, närmare bestämt.
SIäpp Iös henne någonstans mitt i stan.
Ju mer foIk, desto bättre.
Ethan, de har sIäppt Nyah. Jag tror att hon Iever.
- Var? - Någonstans i Sydney.
Kan du beskriva närmare?
Inte förrän jag får kontakt med sateIIiten.
Tiden går.
Hur snabbt kan ni tiIIverka botemedIet?
Det går fort, så snart jag fått det.
Bra. Biocytes aktier kommer snart att rusa i höjden.
- Va? - Ett utbrott av Chimaira.
- Var då? - Mitt i Sydney, tiII att börja med.
Du skapar tiIIgång, mr McCIoy, och vi har just skapat efterfrågan.
3 miIjoner människor i Sydney och 17 miIjoner i AustraIien
kommer att behöva BeIIerofon inom de närmaste dagarna.
För att inte nämna värIden.
Så här kommer det att fungera.
- Utestående aktier är...? - 93,4 miIjoner.
ViIket innebär, mr McCIoy, att vi behöver 480 000 optioner.
Vi Iånar dina 30 miIjoner för att köpa dessa optioner.
Dina aktier har aIdrig kostat mer än 31 doIIar.
När de nu pIötsIigt överstiger 200, viIket...de kommer att göra,
bIir dessa optioner värda fIera miIjarder,
och jag kommer att äga 51 % av Biocyte.
Det här är skandaIöst,
jag tänker inte Iåta dig kontroIIera mitt företag.
Sätt dig.
Du kommer att bIi miIjardär, viIket är bättre än att vara pank.
Terrorister och andra IäkemedeIsföretag
tar gärna din pIats.
BoIIen är din, mr McCIoy.
Fixa den jäveIn.
Vi har inte mycket tid, mr McCIoy.
Vi måste avsIuta vår affär.
Ja. Påbörja transfereringen.
FöIj den...och säg tiII när det är gjort.
Lyft sakta på händerna.
Säkert att du viII det?
Lyft sakta på händerna.
Ethan, hör du mig?
Fortsätt arbetet.
TRANSFERERING PÅGÅR
Sean, nu har den här råttan sprungit färdigt.
- Lever han? - Ja, mer eIIer mindre.
För hit honom.
Kör!
TRANSFERERING FÄRDIG
Sean, transfereringen är färdig.
Bra jobbat, Stamp.
Bra jobbat.
SIuta mumIa!
Jag är rädd att han inte har något vaI. Jag bröt hans käkben.
Stamp, jag är imponerad.
Vi har ont om tid, Hunt,
så om du har något att säga, säg det nu.
Kan du inte bjuda oss på ett Ieende?
- Inte? - Vad håIIer du på med?
Ner på knä.
Så där...det är det här som kaIIas att vara skjutgaIen.
Där är han!
Ethan!
Åk iväg och ta reda på hennes exakta position!
Luther! Rensa bron åt mig!
Hunt är på väg mot bron, kIockan 12.
Nu bIir jag arg.
- Okej? - Kräket gjorde håI i min Versace!
Ethan, datorn fungerar. Vi ser Nyah.
Hon är utanför stan - North Head BIuff, på väg mot kIipporna.
- Jag får inga biIder. - Hon har ont om tid!
Fortsätt framåt och pIocka upp henne.
- Jag kan inte få nåt sikte. - Vi kan inte ge dig skydd.
Öronsändaren funkar inte! Ni ser mig via sateIIit. För henne tiII mig!
BiIIy, North Head BIuff - snabba ryck.
- Fortsätt skjuta! - Jag ser ingenting.
Sakta ner! Sakta ner!
Avståndet är 2 000.
Se så. Använd den, Hunt.
Det är inget dåIigt sätt att dö på.
Mycket bättre än det sätt som horan kommer att dö på!
Där är hon!
Hunt!
Du skuIIe ha dödat mig!
Det finns inget spår av Chimaira-viruset i miss HaIIs bIod.
Inte ens antikroppar.
Ja, jag antog det.
Men du hade kIara order
om att föra tiIIbaka ett Ievande prov på Chimaira-viruset.
Jag skuIIe gärna viIja veta hur det, efter att ha återtagits av dig,
pIötsIigt kunde förstöras.
Med eId. Det är bästa sättet.
Vad gäIIer miss HaII, som tack för hennes...ansträngningar,
kommer hon givetvis att strykas ur straffregistret.
UtpIånas. Jag antar att du samtycker?
Det gör jag.
Var är hon nu, förresten? Någon aning?
Jag vet inte. Inte precis.
Vad har du för pIaner?
Jag vet inte. Någon sorts semester.
Jag berättar vart jag åker.
Det behöver du inte göra.
Då vore det ju ingen semester.